Minden napfelkeltével új nap indul. Egy új kezdet.
Remény arra, hogy a ma jobb lesz, mint a tegnap.
Csak nem nekem. Eepnek hívnak.
Ők a családom. Mi vagyunk Croodék.
Ha az állatbőrökből és a csapott homlokból nem jöttetek volna rá, barlanglakók vagyunk.
A legtöbb napot a barlangunk sötétjében töltjük.
Így élünk éjről éjre, napról napra.
Az ám, ez a mi édes otthonunk.
Ha kimerészkedtünk, küzdenünk kellett az ételért a kemény, ellenséges világban.
Nekem még azért is, hogy túléljem a családomat.
Mi maradtunk utoljára a környéken. Szomszédaink is voltak egykor.
Gortékat egy mamut gyalulta a földbe.
Horkékat egy homokkígyó nyelte el.
Erféket szúnyogcsípés vitte el.
Throgékat közönséges nátha terítette le.
Maradtunk mi, Croodék.
Apu érdeme, hogy még életben vagyunk.
Erős, és betartotta a szabályokat.
Amiket a barlang falaira festettek.
Minden, ami új, rossz. Kíváncsiskodni rossz.
Éjjel kint kalandozni rossz. Minden rossz, ami élvezetes.
Üdv a világomban!
De ez a történet arról szól, hogy változott meg egy csapásra az életünk.
Bár sejtésünk sem volt róla, a világunk...
a végéhez közeledett.
És nem volt szabály a barlang falain, ami felkészített volna minket erre.
Várnod kell, míg jelt adok. Eep?
Bú!
Jaj! Ne!
Egy örökkévalóságot töltöttünk abban a barlangban.
Három nap még nem az örökkévalóság.
Ezzel a családdal az.
Eep, lejönnél onnan? Színpadias vagy.
Ne, Sandy, gyere vissza!
Ne felejtsd a jelet! A jó kislányok megvárják a jelzést. Ugga!
Ha elfogtam Sandyt, bemegyek, és jelezhetsz.
De hát már kijöttél!
Én várok a jelre, apa!
Hagyjuk, Thunk! Gyere ki nyugodtan!
De ha nem adsz jelzést, honnan tudjam, hogy te vagy az apám?
Nem azért jelzek, hogy tudd, én vagyok.
Hanem hogy tudd, nem falt fel valami állat.
Akkor miért állathangon adsz jelzést? Ezzel csak összezavarsz, nem?
Hát, nem tudom. Inkább megvárom a jelet.
Indulhatunk, anya!
Anya?
Még élek.
Túl korán van még.
Te meg túl dagadt vagy.
Reggeli alakzatba!
Kemény ősemberakciót akarok látni. Gyorsak leszünk.
Zajosak. Összefog a család.
Soha ne felejtsetek el félni!
CROODÉK
Hajrá, reggeli!
Ki van soron?
Dobással döntjük el. Tippeket, míg a levegőben van!
Fej!
Sírás. Thunk jön. Pozícióba!
Oké. Thunk...
Rajta!
Mozgás, Thunk!
Bravó! Vidd a barlangba!
Engedd szabadjára a babát!
Kapd el őket, Sandy! Gyerünk!
Fogd meg őket, anya!
Idős hölgy a földön! Eep, állj bosszút értem!
Köszi!
Eep!
Fölöttetek!
Apu, ehetnénk már?
Várd ki, míg hazaérünk!
Eep, féket behúzni!
Eep!
- Éhes valaki? - Ez az! Szép volt, apa!
Nesze, Thunk! Igyál!
- Bocs, apa! - Hát, ma gyorskaját eszünk.
Sebaj! Múlt héten ettem.
Kétujjriadó!
Gyerünk, Croodék! Futás!
Szaporán! Halált hoz a sötétség. Tudjuk jól.
Telihold van. Ma este fürdés lesz!
- Fussatok az életetekért! - Rád is vonatkozik, anya.
Nem akarom elveszíteni a védőrétegemet!
Anya, hangyás vagy.
Látod? Sandy nem rosszalkodik.
Eep kint van még?
Tudod, hogy gyűlöli a barlangot, Grug.
Gyere vissza holnap is, kérlek!
Mi nem tetszik neki a barlangban? Hisz olyan komfortos!
Sötét egy kicsit, Grug.
Nem is olyan sötét!
Eep!
Eep?
Gyere már, be kell zárnom a barlangot!
Eep!
Oké, oké.
Gyere már!
Eep! Gyere le!
- Hajszál híja volt. - Csak nézelődtem. Nem volt semmi gond.
- Mit műveltél odafent, Eep? - Nem tudom.
- Mit kerestél ott? - Semmit.
- Akkor miért mentél oda? - Nem tudom.
Miért nem tudod?
Ne kutakodj!
A félelem tart minket életben, Eep. Sose felejts el félni!
Így mi értelme?
Hogy mondtad?
Miért vagyunk itt? Miért csináljuk ezt az egészet?
Senki se mondta, hogy szórakoztató lesz a túlélés.
Semmi se szórakoztató.
- Lejönnél ide? - Grug!
- Eep! - Grug!
- Oké! - Lefelé!
- Jó, tudom. Csak próbálom... - Lefelé!
Csak nem értem, minek kell neki külön sziklapad.
- Erről van szó. - Nehéz időszakon megy át,
térre van szüksége.
Miért, mi a gond? És meddig tart még?
Komolyan kérdem. Már most se hallgat rám. Hé!
Látod? Meghallgat ő.
Ha életben akar maradni, követnie kell a szabályainkat.
Nem mondasz neki mesét? Szereti a meséket.
Jó öt... Mondjak egy mesét?
Igen, mondj!
Oké. Kölcsönadnád? Köszi!
Eep, a régi kedvenced.
Évekkel ezelőtt játszottam vele utoljára.
Ma Ropszi Maci történetét hallhatjátok.
Élt egy kis bocs réges-rég.
Azért volt életben, mert szót fogadott az apjának...
És a szokások világában, sötétségben és rettegésben élt.
Így hát boldog volt.
De Ropszinak volt egy szörnyű hibája.
Csak úgy hajtotta a... kíváncsiság.
- Grug! - Bizony, bizony.
Egy napon, amikor fára mászott,
a kíváncsi kis bocs fel akart jutni a fa tetejére.
Amint felért a fa tetejére,
meglátott valami újat, és meghalt!
- Csak úgy? - Igen!
Utolsó pillanatai rettegésben teltek. Az arcára fagyott az iszony.
Mindig ugyanaz a vége.
Értem, apa. Sose fogok semmi újat vagy mást csinálni.
Derék beszéd, Thunk!
Élesítsétek ki a fogaitokat, és halmozódjunk egy rakásra!
Levegőt!
Te beszélsz!
Én is olyan ember vagyok, mint te.
Vagy majdnem olyan.
Oké, oké.
Hé, hé, hé!
Megkérhetnélek, hogy ne...
Ez csikiz!
Hé, hé, hé!
Csönd!
Nem szabadna idekint lennem.
Eep eltűnt.
Tessék? Grug!
Maradjatok a barlangban!
Azta! Te aztán erős vagy!
Hé! Ne! Az az enyém!
- Kérlek, várj! - Ne!
- Így kipurcan! Rendbehozom! - Ne! Én fogtam!
Kérlek! Kérlek!
Nem bírom a sötétséget.
Gyerünk, gyerünk, gyerünk!
Tudsz parancsolni neki?
Igen. Úgy valahogy.
Ez a Nap?
Nem, nem, nem. Ez tűz.
Szia, tűz!
Nem él.
De hát azt mondtad, kipurcan.
Sajnálom!
Onnan van, ahonnan te is jössz?
Nem. Nem, én csinálom.
- Csinálj nekem is! - Oké.
Rajta!
Nem belőlem jön ki.
Csináld! Csináld!
Túlspilázod.
Meghaltál?
Akkor is szerezhetek tőled tüzet, ha meghaltál?
Mehet!
Hé, hidegek azok a kövek!
Gondolod? Hallgakagylók, aktiválódni!
Egyetértek.
Tigrislány, most rögtön le kell lépnünk.
Nem is ismerlek.
Guy vagyok.
Guy?
Ő meg Csimpa. Szakács, beszélgetőtárs, navigátor.
Gatyafelerősítőnek sem utolsó.
Mi az a "gatyafelerősítő"?
És te ki vagy?
Eep.
Tisztáznék valamit, Eep. Közeleg a világvége.
Micsoda?
Én úgy hívom: "a vég".
Honnan tudod?
Láttam. Elmondom, mi lesz.
Először rázkódni kezd a föld. Aztán megnyílik. Belezuhan minden.
Tűz lesz. Láva.
Nem akarom felfújni, de...
Nekem elhiheted, minden eltűnik, amin most állunk.
Menjünk egy magaslatra! Ismerek egy hegyet arra.
Ez az egyetlen esélyünk.
Tarts velem!
Nem lehet.
Oké.
Ezt neked adom.
Ha életben maradsz, hívj, és eljövök.
Köszi!
Hahó!
Hé!
Apa!
Nem esett bajod? Mi ejtett foglyul?
Semmi. Magam mentem ki.
Mit csináltál?
Hadd magyarázzam el, apa!
Sose hagysz beszélni.
Szobafogságra ítéllek.
Hé!
Eep!
Anya!
Grug! Mi történt?
Olyan pipa vagyok, hogy inkább nem is szólok hozzá.
Eep!
Nem fogod elhinni. Találtam valami újat.
Újat!
Az újdonság probléma!
Várjatok, várjatok!
Eep! Állj be a családi gyilokkörbe!
- Nem volt rossz. - Az "új" csak rossz lehet.
Nem is. Kedves srác volt.
Micsoda? Mit mondtál? Srác?
Először varacskos disznónak néztem, de aztán fiú lett belőle.
Furcsa.
Fordítva szokott történni.
Eepnek fiúmalaca van! Eep fiúmalacot...
Tényleg találkoztam egy fiúval.
Csak figyeljetek! Idehívom.
Mi ütött belétek?
Veszélyes volt.
Gyönyörű volt!
Tudni akarjátok, mi veszélyes? Nesztek!
A szaglászom!
Elég ebből!
Visszamegyünk a barlangba,
te meg addig bent maradsz, míg idősebb leszel, mint...
Ő!
Mi van?
Nem zárhatsz be örökre!
A srác megmondta, hogy ez lesz.
Be a barlangba!
Rohanjatok!
Vigyázzatok!
Állj!
Jól vagytok?
Igen.
Grug, a barlangnak...
Annyi.
Ne!
Ezt nektek is látnotok kell.
Menjünk oda!
Nem. Senki nem megy sehová.
Mit mondott még a fiú?
Grug?
Nyomás! Nyomás!
Rajta!
Egy, két, há', négy, öt...
Hat.
Hol vagyunk?
Nem tudom. Fogalmam sincs.
Lent.
Egy alsóbb helyen.
Egy biztos. Nem mehetünk vissza.
Sandy! Mi az?
Ne, ne, ne! Várj! Gyere vissza, Sandy!
Nem mászkálhatunk csak úgy a szabadban.
Keresnünk kell egy barlangot.
Oda lépjetek, ahova én!
Oké. Maradjatok csendben!
Remélem, egy nagy állat se tudja, hogy itt vagyunk.
Várjatok!
Oké.
Várjatok!
Oké.
Várjatok!
Oké.
Várjatok!
Apa...
Csak hogy tisztázzuk, ugyanazt a barlangot keressük?
Ha rajtam múlna... Most csak hangosan gondolkodom...
De ha rajtam múlna...
Én kisebb barlangra szavaznék.
Várjatok!
Apa?
Bízzátok csak rám!
Ez az, apa, intézd el! Add meg nekik!
Tanítsd móresre őket...
Ez aztán...
Ez már döfi!
Megvan a megoldás, apa!
Ne rohanj az öklükbe!
Grug, ha befejezted, indulhatnánk.
Na ugye! Elijesztett az erő!
Másszatok! Mászni! Felmászni!
Barlang!
Futás! Futás!
Fussatok! Gyorsan! Nyomás!
Nézzétek! Nyelve is van a barlangnak. De jó!
Oké.
Egy, két, há', négy, öt, hat.
És hét...
Ha Testest, a Halálmacskát is beleszámítjuk.
Fél a sötéttől.
Várjunk csak! Mi is félünk a sötéttől.
Gyilokkörbe!
Eep!
- Barlangosok! - "Barlangosok"?
Barlanglakók! Hátra! Olyanok, mint az állatok.
- Látod a csontos, csapott homlokukat? - Igen.
Az óriási, primitív fogaikat?
Igen.
A burjánzó szőrzetüket?
Neki még farka is van.
Igen.
Jól van. Csukd be a szemed! El kell vennem az életüket.
Ne! Semmi haszna. Ők a családom.
Micsoda?
A Napot tartja a kezében!
Nem, nem. Ez "tűz".
Honnan van?
Ő csinálta.
Csinálj nekem is!
Nem belőle jön ki.
Csinálj! Csinálj!
Sok közös van bennetek a lányoddal.
Remek, most kiütötted.
Napocska!
Vigyázz! Nem tudjuk, mit akar.
Leülünk szépen, és megvárjuk, míg visszajön a Nap.
Holnap keresünk egy új barlangot,
és jól elfelejtjük a mai napot.
Ez szórakoztató, nem, Eep?
Ne érj hozzá, Eep!
Ki tudja, merre járt!
Apa, Sandy bántja a tüzet!
Ne, Sandy! A tűz nem játékszer.
De cuki!
Hé! Maradj, ahol vagy!
Ne, ne, ne, várjunk!
Kedvel engem.
Hé! Ez harap!
Thunk! Bújj el előle a magas, száraz fűben!
Hagyd abba! Kérlek! Csak kilencéves vagyok.
Harapnak!
Még több napocska!
Szia!
Szóval, tudod, meg akar ölni az apád.
Tudom. De majd én megvédelek.
Kitartás, fiam! Gyere vissza!
Elég! Hagyjatok békén!
Kifelé! Ki innen! Kifelé!
Egyetek, napocskák!
Ne érjetek hozzám!
Pusztulj!
Nyertem!
Nem olyan félelmetesek. Csak meg kell ismerned őket.
Ki a fenék vagytok ti?
Sajnálom.
Mi vagyunk Croodék!
És te ki vagy?
Guy.
Szia, Guy!
Azta!
Kész varázslat.
És ételszaga van.
Ne egyétek meg, ez új!
Még élünk!
Egyetek csak!
Várjunk csak! Hová tűnt Guy?
Ne!
Hova-hova?
A hegy? A magaslat? A világvége, emlékszel?
Az már megtörtént. Rá is ment a barlangunk.
Dehogy! Az csak a vég kezdete volt.
A vég vége még csak ezután jön.
Eep! Tedd le!
Nem hagyhatjuk, hogy leléceljen!
Mi lesz, ha nem találunk barlangot napnyugtáig?
Mi lesz, ha több napon át kell keresnünk?
Mi lesz, ha visszatérnek a madarak?
Szükségünk van a tüzére, tuskókám!
Na jó. Velünk maradsz, míg barlangot nem találunk.
Tessék? Szó se lehet róla. Ne keverjetek bele ebbe!
Maradjatok nyugodtan, de én mennék!
Van egy álmom,
egy küldetésem, amiért élni akarok!
Már nincs.
Támadt egy ötletem.
Menjünk el ahhoz a hegyhez!
Túl messze van.
Apa ragaszkodik a barlanghoz.
Barlangok is vannak a hegyen.
Jártál már ott?
Hegy.
A hegyek biztonságosak. A hegyekben barlangok vannak.
Meg víz. És botok.
Anya! Hallod ezt? Nekem is lehet botom!
Hát persze! Botok és barlangok. Barlangok és botok.
Egy csomó bot. Menjünk!
Maradj csöndben!
Fura egy állat.
Maradj nyugton! Minden rendben, Sandy.
Ő Csimpa. Nem bánt.
Meghoztam a döntést.
Ahhoz a hegyhez megyünk.
Ne is kérdjétek, miért! Csak egy megérzés.
Így tűnik helyesnek.
Nem is tudom, Grug. Még sosem mentünk ilyen messze.
Nem bírná a lábam.
Meghalok, mielőtt odaérnék.
Induljunk!
Ugyan már, gondoljatok bele!
Az egész család együtt túrázik, szép lassan sétálgatunk a vidéken!
Éjjel-nappal egymással leszünk.
Sztorizgatunk. Lesz móka és kacagás.
Még inkább összetartó család leszünk.
Szedjétek le rólam!
Ha nem vagy méltó ellenfél, ne nézz a szemébe!
Nem tartanád a puffadt végtagjaid az út rád eső részén?
Hát nem szórakoztató? Ez lesz az első közös kirándulásunk.
Ne taszigálj, különben kitépem a nyelved!
Visszafordítsam a családot? Ezt akarod?
Mert gyorsan leállítom a túrát!
Apa, pisilni kell!
- Tartsd vissza! - Nem tudom.
Sandy, köpd ki azt a szádból!
- Hozzáérek... - Mama!
Apa, még mindig pisilni kell!
Jól van. Állj egy rög mögé, és intézd el gyorsan!
- Valami megharapott! - Meg is érdemelted.
Apa, nem vehetném át Guyt egy időre?
Nem.
- És most? - Nem.
- Most? - Nem.
Most?
Ha gondolod, egész nap ezt fogom hajtogatni.
Nem, nem és nem.
Nem szeretnék éhen halni.
Grug, nagyon kimerültünk!
Majd eszünk, ha odaértünk.
Az még sokára lesz!
Eszek pár falatot.
Ne tegye! Különben Csimpa leszúrja!
Ő nem étel, hanem háziállat. Az enyém.
Mi az a háziállat?
Olyan állat, amit nem eszünk meg.
Mi "gyerekeknek" hívjuk az ilyeneket.
Embernek nem szabadna háziállatot tartania. Ez furcsa, és helytelen.
- Élelem! - Kérem, ne!
Nem rá gondoltam, hanem rá!
Az étel a megoldás a gondjainkra.
Mutasd a vadászarcod!
Nem te. Te még szobafogságban vagy.
Mozgás, Thunk!
Sajog a lábam.
- Feszültnek látszol. - Nem vagyok feszült.
Dühös a kislány, mert kihagyják a mókából.
Még nem készültem fel.
Tarts ki, Thunk, jövök!
Miért csinálod ezt?
Mit művelnek?
Vadásznak.
Szállj le rólam! Tarts magad távol tőlem!
Most komolyan, mit művelnek?
Van még egy rakás tojásod. Csinálj egy újabbat!
Most csak ugratsz.
Ki enne skorpiót?
Mi lett a tojással meg a madárral?
Meglógtak.
De amikor rám lépett a madár és a földbe döngölt,
rám csimpaszkodott a skorpió,
így most őt esszük meg.
Mindenki jól jár.
Nem elég. Nem elég! Nekem több kaja kell!
Több kaja kell!
Odanézzenek! Engem azért nem esz meg, ugye?
Túl vézna vagy.
Ha fel akarna falni valakit, az inkább...
Anya!
Befogott az állkapcsával!
Szerezzetek egy botot! Botot!
Eressz el!
Te ütődött vén szatyor!
Siess! Peckeld ki a bottal a száját!
Üssétek ki egy kővel!
Ugga, sújts le a lábára!
Miért gurulsz el?
Csak enni szeretnék valamit.
Ehetsz ebédre bogarat. Temérdek bogár akad!
Kérlek!
Segítek nektek vadászni.
Komolyan?
Ne várjatok rám! Teljesen elleptek.
Emlékezzetek rám!
Oké.
Ezt meg hogy hívod?
Csapdának.
És mit csinál?
Hát...
Mennyi ideje lófrálsz már egyedül?
Na jó, mit kell tennünk?
Tudsz színészkedni?
Ügyesen csinálod.
Nem. Bocsi!
Oké.
- Igen, ez a tiéd. - Bocsánat!
A másik kezed...
- Az az én kezem. - Oké, mozgatom.
Kibogozom.
Nem lépett bele a csapdás bigyódba.
Nekem is feltűnt!
Hol van Eep?
Bámulatos lány.
Eep!
Apa, ne!
Ízek kavalkádja!
Úgy látom, nem lesz maradék.
Mi az a "maradék"?
Ha ilyen sok az étel, maradni is szokott belőle.
Nekünk sosincs annyi kajánk.
Grug, nem mesélsz valamit?
Jó ötlet. Mondjak egy mesét?
Igen, mesélj nekünk!
Hol volt, hol nem volt, volt egyszer egy kistigris...
Aki a barlangban lakott a családjával.
Sok volt a szabály,
de a fő ökölszabály az volt, hogy éjjel nem szabad elhagyni a barlangot.
Az ajtó is nehéz volt, így azt gondolnánk, könnyű volt észben tartani a szabályt.
Könnyű volt észben tartani!
Bizony.
De míg a többiek aludtak,
a kistigris kisurrant a szabadba.
- Nem! - De!
Rögtön ezután porrá omlott a barlangjuk,
és sokat szívtak a hosszú úton
egy csodabogárral, akivel megismerkedtek,
és meghaltak!
Vége.
Erre nem számítottam. Meglepő fordulattal ért véget.
Az én meséim máshogy végződnek.
Ez az! Két mese egy este alatt!
Oké. De nem lesz olyan jó, mint Grugé.
Hol volt, hol nem volt, volt egyszer egy gyönyörű tigris.
Barlangban élt a családjával.
A szülei azt mondták neki: "Oda mész, ahová csak akarsz,
"de sose menj a szikla közelébe, mert még leesnél róla."
És meghalnál. Jó sztori.
De amikor senki sem figyelt,
a szikla közelébe osont,
mert minél közelebb ért a pereméhez,
annál többet hallott, látott
és érzett.
Végül
elért a szikla peremére.
Fényt látott.
Előrehajolt, hogy megérintse,
de megcsúszott.
És lezuhant.
Repülni kezdett.
Hová repült?
A holnapba.
A holnapba?
Egy helyre, ahol annyi a nap az égen, hogy meg se tudjuk számolni.
Milyen fényes lehet!
Olyan hely, ami más, mint a ma vagy a tegnap.
Olyan hely, ahol minden jobb.
A holnap nem hely.
Nem is lehet látni!
Dehogynem!
Én láttam.
És oda tartok.
Most szépen becsukjuk a szemünket, és alszunk.
És amikor felébredünk,
megkeressük a helyet, ahol mindenünk meglesz.
A holnapot?
Egy barlangot.
Épp hogy megúsztuk. Majdnem rámentünk.
Figyeltem. Nem voltunk veszélyben.
Gyorsabban kell haladnunk.
Képesek vagytok más sebességre is a "sétafikáláson" kívül?
Per pillanat még a totyogásnak is örülnék.
Figyelj, van egy perced?
Hogy repült a tigris?
Csak farönkön kívül oktatok.
Van egy ilyen fura rögeszmém.
Bízd csak rám!
Hé, Thunk,
pók mászik az arcodon!
Hoppá!
Megszökött!
Ne lépjetek azokra a furcsa, hegyes kövekre!
Mármint ezekre?
Ne lépjetek ezekre a kövekre!
Félre, anyámasszony katonái!
Hahó! Senki sem figyel! Nem figyeltek rám.
Ne lépjetek rájuk!
Azonnal gyere vissza!
Ott távolodik az esélyünk a túlélésre.
Meg a farönkünk!
Oké.
Ugrálva sem jobb. Csak egy kis ideig,
de így is fájdalmas.
Mi lenne, ha...
Ne a kezeden járj! Úgy sem jobb!
Gyere!
Segíthetek nektek,
de van pár apró kikötésem.
Nem húztok többé farönkbe.
Dobja a földre!
És most rúgja odébb!
Messzebbre!
Ez komoly?
Oké, okostojás,
és most mit javasolsz?
Jó hal, jó hal.
Oké. Most már megnézheted.
Baró! Hová tűnt a lábam?
Ott a helyén!
Oké.
Elég nehéz vagy.
Tényleg?
Köszi!
Hé! Viselkedjetek!
Oké.
Már nincs rajtam. Minden rendben. Én is.
Fantasztikusak ezek a cipők! Honnan szedted az ötletet?
Én úgy hívom: "agy".
Egész biztos, hogy innen jönnek az ötletek.
Apa, nekem nincs agyam.
Mi agy nélkül is elboldogultunk.
A barlanglakóknak nem kell agy. Van helyette ez.
Erről beszélek! Az ötletek nyápicoknak valók!
És most indulás a hegyhez!
Hűha! Jó a cipőd!
Jó halacska! Ne rágd le a lábam!
Szóval hogy repült a tigris?
Felugrott a Napra,
és a holnapba lovagolt rajta.
Ne, ne, ne!
Szia, apa!
Viszlát, apa!
Láttál már esőt, nem?
Nem sokat láttunk még a világból.
Eep, ez veszélyes.
Apa, te mindenről ezt mondod!
Óvatosan!
Igazán? Jó.
Ne, ne, ne! Ez nem helyes!
Mire a medve: "A te barlangod? Múlt hét óta itt pihentetem a csontjaimat!"
Múlt hét óta!
Mulatságos mese!
Nem mese volt, hanem vicc.
Mi az a "vicc"?
Valami, amit azért találunk ki, hogy egy jót nevessünk.
- Ez a tiéd. - Kösz!
Ez a tiéd. Ez meg a magáé.
Oké.
Oké. Elég ebből!
Nem értem, miért kell kagyló a gyerekeknek is.
Azért, hogy ha bajba kerülnénk, jelezni tudjunk.
Miért, azt akarod mondani, hogy váljunk szét?
Több ösvényt is kipróbálhatunk egyszerre. Így a leggyorsabb.
A Croodék összetartanak. A módszered nem biztonságos.
Képesek rá.
Menni fog, apa.
Nem, nem, nem.
Az én dolgom, hogy biztonságban legyetek.
Egyelőre én vagyok a főnök. Nem válunk szét.
Kivéve kettőtöket.
És ez az utolsó szavam.
Hahó!
Jól vagytok?
Minden rendben, Grug.
Apa? Rám tört a para.
Mondd meg, mit csináljak! Mit tegyek? Most mit tegyek?
Maradj, ahol vagy! Megkereslek.
Ne! Túl soká tartana.
Mindenki haladjon előre, és kijutunk.
Apa!
Igen.
Oké.
Sose felejtsetek el félni!
Sikerülni fog!
Minden rendben lesz, minden rendben lesz.
El fogok ájulni.
Sandy! Sandy!
Kérek még egyet!
Te ejtetted le ezeket.
Gyere velem!
Erre, fiú! Kapd el!
Juhú!
Mama?
Anya?
Hűha!
Grug?
Majd én elmegyek érte.
Jó fiú! Na, ki itt a jó fiú?
Te vagy! Úgy bizony! Az ám!
Név is kell neked. Szeretnél nevet?
Douglasnek foglak hívni.
Tudsz pár mutatványt? Hemperegj egyet!
Gyerünk, Douglas, hemperegj!
Ügyes vagy, Douglas!
Egyszer volt egy szerelmem.
Vadász volt, én meg gyűjtögető.
Jó nagy botrány lett belőle.
Szamócával etettük egymást, táncoltunk.
Aztán az apám összezúzta egy nagy kővel, és eladott a nagyapátoknak.
Croodék!
Gyertek le ide!
Grug, biztonságban vannak. Guy velük van.
Guy velük van. Oké.
Köszönöm.
Kösz, hogy ilyen érdekes hírekkel szolgálsz Guy-ról.
Na jó. Felmegyek...
És te is csatlakozhatnál, ha eleget untattad már magad!
Nem halmozódunk rakásra?
Ne mondjak mesét?
Senkit se érdekel?
Mire Torg: "Hogy tudom-e? Hisz én rajzoltam!"
Mekkora hülyeség!
Tudom, hogy nehezen viselsz el minket,
de életükben nem érezték még magukat ilyen jól.
Köszönjük!
Mutatnék valamit.
Annyi a nap az égen, hogy meg se tudjuk számolni.
Minden nap, ami eléri az egünket, odafent pihen.
A holnap!
Ott biztonságban leszünk.
Guy-jal tartok.
Ne! Csak a kislányomat ne!
Gyertek velünk!
Grug nélkül nem mehetek.
Én viszont igen. Benne vagyok!
Biztos, anya? Pont most?
Grugnak ötlete sincs, hogy védjen meg minket!
Egyáltalán nincsenek is ötletei!
Nem, ez nem igaz. Ott volt az az eset, amikor...
Nézzünk szembe a tényekkel!
Ha lenne saját ötlete...
Szívinfarktust kapnék, és meghalnék!
Grug?
- Apa! - Apa!
Hogy tud eltűnni egy ekkora ember?
Várjatok! Kérdezzük meg azt a csúnya nénit, nem látta-e apát.
Nem láttam.
Mi a fenét művelsz?
Hát, tudjátok.
Nem tudtam aludni az éjjel, megrohant ezer ötlet.
Az ott egy kígyó?
Csimpa, új, felturbózott kiadás.
Önszorító!
Mi az a fejeden?
Kétségbeesésnek hívják.
Én úgy hívom: "paróka". Rímel a "Grugra".
Ezt meg úgy hívom: "jármű".
Rímel a "Grug"-ra.
Nem is rímel...
Gyorsabban utazhatunk vele, mint a cipőkkel.
Az ám! Most érjetek utol!
Én is szeretnék utazni a járművön!
A festészet már a múlté.
Ezt úgy hívom: "pillanatfelvétel".
Újra! Belepislantottam.
Ezt úgy hívom: "szemvédő".
Nem bántja a szemem a Nap!
Honnan szedted ezeket a remek ötleteket?
Mivel nekem nincs agyam,
a gyomromból jönnek, jó mélyről
szállnak fel az elmémbe.
Grug, haladnunk kéne.
Látjátok? Vannak nekem ötleteim. Van nekem gondolatom.
Mint ez itt. Úgy hívom: "mozgóház".
Nem semmi, mi?
Ezt úgy hívom: "emelentyű".
Anya?
Tudom. Baj van.
Mindjárt megsajnálom.
Nem, mégsem.
Mi a célod ezzel az egésszel, Grug?
Gondoltam, ha lennének ötleteim...
Mint Guy-nak...
Eep talán hallgatna rám.
És talán nem akarna elmenni Guy-jal.
Grug!
Hát erről van szó?
Meg azt is reméltem tőle, hogy megöli az anyádat.
Mindenki jól jár.
Megérkeztünk!
Azta!
Barlang!
Mindenki befelé!
Gyorsan! Szaladjunk!
Befelé! Gyerünk!
Nem!
Elég volt a barlangokból, Grug.
Tessék?
Felugrunk a Napra, és ellovagolunk rajta a holnapba Guy-jal!
Egy pillanat! Szóval mind benne vagytok?
Thunk?
Sajnálom, apa!
Nem aggódhatsz folyton értünk.
Az a dolgom, hogy aggódjak! És hogy betartsam a szabályokat!
Itt már nem érvényesek a szabályok!
Nekik köszönhetjük, hogy élünk!
Nem is éltünk! Csak nem haltunk meg!
A kettő nem ugyanaz!
Ugga, többiek, hallgassatok rám!
Már rég halottak lennénk, ha rád hallgatnánk!
Most már Guy-t kell követnünk.
Guy-t.
Guy! Futás!
Ennek semmi értelme!
Kifutunk az időből. Minden összeomlik.
Irracionális és kontraproduktív a viselkedése!
Felbőszülök a sznob szavaktól!
Folytasd csak!
Ellenintézkedés!
Emlékszik, milyen volt ma reggel? Más lett.
Az ötletek embere. Modern ember.
Én barlanglakó ősember vagyok!
Ne, ne, ne, várjon!
Ne!
Mi ez az izé, ami megakadályoz abban, hogy felképeljelek?
Kátrány.
Ne! Vissza kell mennem a családomhoz.
Ne viaskodjon!
Ne!
Grug, hagyja abba!
Ebből senki sem jut ki élve.
Nekem elhiheti...
Tudom.
Csak nem a...
Családom. De igen.
Részvétem.
Kiskoromban történt.
A szüleim utolsó szavai ezek voltak felém:
"Ne bújj el!
"Élj!
"Kövesd a Napot!
"És eléred a Holnapot."
A fényt követted.
A lányom sokban hasonlít hozzád.
Nem.
Önre hasonlít.
Szereti magát, csak folyton elfelejti kimondani.
Ahogy maga is elfelejti kimondani neki.
Lekötött, hogy életben tartsam őket.
Semmi baj. Ez az apák dolga.
Így igaz.
De innen nem megy.
Kellenének az ötleteid.
Rajta! Meg tudod csinálni.
Csimpa! Aktiváld a Sürgősségi Ötletgenerátort!
Megvan!
Hűha!
Igaz. De nagyon igyekszik.
Vágjunk neki!
Ott van.
Csimpa, romantikát, drámát, őszinteséget!
Hass meg!
Oké, lát minket.
Ez a jelünk. Adjunk bele apait-anyait!
Nem jön ide.
Biztos nem elég rémült a bábunk.
Rémület kell? Majd én megmutatom, milyen a rémület!
Ide a színészbotokkal!
Kapaszkodó!
Ez az! Megcsináltad!
- Grug! - Apa!
Hé! Jól vagyunk.
Jó.
Minden rendben.
Grug, ön dönt.
Vigyél el minket a Holnapba!
Gyorsan!
Fussatok! Sikerülni fog!
Igazad volt.
Ott van! A Nap!
Menni fog! Ellovagolunk rajta a Holnapba!
Futás!
Nem értem.
Itt volt a Nap. Itt volt.
Vissza kell mennünk a barlangba.
Siessünk, gyorsan!
Maradjatok együtt! Haladjunk! Mozgás, mozgás!
Fogjátok a kezem!
Thunk, menjünk! Gyerünk! Maradjunk együtt!
Grug, mi ütött beléd?
Meghalunk, ha itt maradunk!
Grug, figyelj rám!
Vissza kell mennünk a barlangba.
Nem kell több sötétség.
Se rejtőzködés.
Se barlang.
Mi is a lényeg?
Hogy kövessük a fényt.
Nem tudok megváltozni.
Nekem nincsenek ötleteim.
De van erőm.
És most...
Épp erre van szükség.
Nem, nem tudjuk, mi van ott. Lehet, hogy semmi!
Túl kockázatos!
Ez a mi esélyünk.
Én megragadnám ezt az esélyt.
Amióta csak ismerlek, legszívesebben elhajítanálak.
Ez vicc volt, igaz?
Mi az a "vicc"?
Sikerült neki!
Sikerült neki.
Oké, Thunk. Te jössz.
Te nem jössz, ugye?
Ha neked sikerül, az az én sikerem is.
Ne!
Jót cselekedtél.
Apa!
Nagyi...
Ne érzelgősködjünk! Csak hajíts át!
Várj!
Ma megleptél...
tökfilkó.
Még élek!
Rajtad a sor.
Nem.
Sok minden belém szorult.
Helyrehoznám köztünk a dolgokat, de nincs rá időm.
Majd én helyrehozom.
Jó módszer.
Hogy hívod?
Gondoltam, hívhatnám így: "karolás".
Mert a "kar" rímel a "Grug"-ra.
De átnevezheted, ha akarod.
Nem. Tetszik a "karolás".
Szeretlek.
Én...
Apa...
Félek.
Soha ne félj!
Ott van!
Látom!
Hé!
Hé, megcsináltam!
Vissza! Hátra!
Hátra!
Bajban vannak.
Kitartás, jövök!
Hogy jussak át?
Törd a fejed! Mit tenne Guy?
Mit tenne Guy, mit tenne Guy?
Mit tennék én?
Fogd meg ezt!
Támadt...
egy ötletem!
Futás!
Ez az!
Douglas?
Hé, én ismerem azt a pacákot.
Kapaszkodni!
Itt nem vagyunk biztonságban.
Szólok neki.
Sose mondtam el neki.
Eep, ha itt lenne az apád, azt mondaná...
Félre az útból!
Azta! Pont olyan a hangod, mint az övé.
Félre az útból!
Apa!
Sikerült neki!
Meglovagolja a Napot.
Bár nem túl ügyesen.
Tűnjetek az útból!
- Apa! - Grug!
Hol a veszély? Ki fújta meg a kagylót?
Én is szeretlek!
Egy, két, há', négy...
öt...
hat...
és hét.
És egy fél.
Nyolc.
Kilenc.
Douglas! Hát megmentetted, apa!
A fiúknak háziállat is dukál.
Én a macskákat kedvelem.
Nem!
Ezt nektek is látnotok kell.
Menjünk oda!
Ez az! Szaladjunk!
Várjatok!
Ez én vagyok. Eepnek hívnak.
Ők a családom. Mi vagyunk Croodék.
Ha a lebarnult bőrünkből és a háziállatokból
nemjöttetek volna rá, már nem vagyunk barlanglakók.
Újra! Belepislantottam.
A világunk most is kemény és ellenséges,
de most már tudjuk, hogy Croodék fennmaradnak.
Mert megváltoztattuk a szabályokat,
melyek sötétségre kárhoztattak minket.
És mert apa megtanított minket arra, hogy bárki megváltozhat.
Engedd szabadjára a babát!
Vagy majdnem mindenki.
Így hát mostantól idekint maradunk,
ahol követhetjük a fényt.
VÉGE
Magyar szöveg: Nemesi Nikoletta, DDS